"Jag är förpliktad att inte pipa som en tacksam, rädd mus, utan ryta..."
Du kan inte gömma dig! Du kommer att få det du förtjänar.
Och det nu.
Du kommer ingenvart.
Du kan inte gömma dig.
Du är fast.
Sopbilens lastare kärvade så föraren klev ur och hittade liket.
-Efter hur många stopp? -Det vet han inte.
Tur att han inte hann till tippen.
Kan vi vända kroppen?
Bevisen är redan kontaminerade, så varsågoda.
Vad dog han av?
Leonard Lewis Drake, 30 år. Adress: 841 Southeast Long Street.
Misshandel och tre fridskränkningar.
En vanlig översittare, då.
-Adressen ligger på sopbilens rutt. -Dags för sopletning.
-Blod. -Dags att kalla in teamet.
-Ännu mer blod här. -Jag behöver kriminaltekniker här.
Han släpades nog när han var död.
-841 Southeast Long Street. -Leonard Drakes adress.
Mer blod.
Till vicevärden.
En plats per hyresgäst. Alla utom två är uthyrda. Vi har 25 lägenheter.
De flesta är på jobbet nu som ni ser.
Polisen är här oftare än jag vill.
-Vissa av våra boende har problem. -Var Leonard Drake en av dem?
-Vad har han gjort? -Dött.
-Någon gång i går kväll. -Herregud, vad fruktansvärt.
-När talades ni vid senast? -I går. Han grälade med Mason.
Natalie blev väl inte skadad?
Hon bor med Lenny. En bra tjej.
Hennes val av män är det sämre med.
-Vad heter Natalie i efternamn? -Haverstraw. Hennes bil är inte här.
Det där är Lennys bil, men han är visst inte heller här längre...
Vi behöver alla boendes bilnummer.
-Hur dog Lenny? -Han blev mördad.
Oväntat men inte helt överraskande. Han var inte så värst trevlig.
-Vem är Mason som han grälade med? -Mason Snyder. Han är advokat.
Han bor på samma våning som Lenny. Det där är hans bil.
Vi vill se Lennys lägenhet.
Verktyg. Mordvapnet kan vara Lennys.
-Natalie hade visst bråttom härifrån. -Vi efterlyser henne.
Ta in teamet att leta efter blodspår.
Söt. Vad såg hon hos honom?
-Kärleken är lustig. -Han skrattar nog jämt.
Polisen.
Jag frågade varför han skruvade isär motorn på bordet.
-Vad svarade han? -Ingenting. Han bara...
Han hade druckit. Han slog till mig.
-Och sen? -Jag hade fått nog.
Jag gick in i sovrummet och packade. Han följde efter och tog tag i mig...
Marty hindrade att han dödade mig.
-Marty bor precis nedanför oss. -Martin Burgess i nummer 101?
-Han hörde allt. -Vad gjorde Martin?
Han knackade på, och då slutade Lenny.
Jag blev orolig för Marty för Lenny skrek på honom.
-Sen kom Mason. -Mason Snyder?
Lenny hotade med att döda honom.
-Var fanns Martin då? -Han gick medan de grälade.
Jag gick och hämtade mina saker.
Lenny ville hindra mig, men Mason följde med.
Sen körde jag till Astoria och tog in på ett motell.
-Vad har Lenny sagt hände? -Lenny blev mördad i går kväll.
-Nej... -Vi hittade kroppen i morse.
-Var det Mason? -Det vet vi inte.
-Tror ni att det var jag? -Var det du?
-Jag är inte ens stark nog. -Vrede hjälper.
Jag skulle aldrig döda honom.
-Skulle någon vilja göra det? -Alla han kände.
-Varför stannade du hos honom? -Till en början var han...
...rätt underbar. Men han blev bara värre med tiden.
Jag vet inte riktigt. Jag var väl bara för rädd för att gå ifrån honom.
-Kan hon döda med en skruvmejsel? -Kärleken är lustig.
-Några vittnen? -Burgess och Snyder.
Martin Burgess äger en lumpbod.
-Och Snyder? -Skadejurist.
Börja i lumpboden.
-Där bakom, kanske? -Jag avskyr sånt här.
-Det är bara grejer. -Nej, liv som faller samman.
Det som är kvar efter glädjetiden.
-Det är drömmarnas död. -Tack, nu kryper det i mig.
-Förlåt om vi skrämdes. -Polisen. Vi har några frågor.
-Om vad? -Leonard Drake blev mördad i går.
Du var en av de sista som såg honom.
Om det hände i går kväll så var jag väl det...
Jag har inte mycket att berätta.
Jag hörde Drake och Haverstraw gräla.
Jag fruktade att hon skulle skadas.
Jag gick upp och knackade på, men Natalie var inte...
-Mår hon bra? -Ja.
-Vad gjorde du sen? -Inget.
Jag borde ha gjort något, men mr Drake var så arg.
-Vad tyckte du om honom? -Ärligt?
Han var hemsk. Han skrämde mig.
-Var Mason Snyder också inblandad? -Ja, han kom dit efter mig.
-Hur var Snyders relation till Drake? -Det vet jag inte.
Mr Drake var hård mot alla.
Han måste ha haft ett svårt liv.
Jag tyckte lite synd om mr Drake.
Och om Natalie. Mer än så vet jag inte.
-Vart gick du sen? -Hem.
-Kan någon styrka det? -Pappa. Han bor hos mig.
Tack, mr Burgess. Vi hör av oss.
Vad var det jag sa? Alla krossade drömmar kan förvränga skallen på en.
Vi letar upp Snyder.
Leonard Drake var ett svin.
Tro mig, svin känner jag igen. Jag har företrätt många såna.
Men jag dödade honom inte.
Ja, vi grälade. Jag sa åt honom att låta henne vara-
-och att han kunde dra åt helvete.
-Vad hände när du följde Natalie ut? -Han skrek.
Jag måste svara.
Hör på nu. Mr Mancini får leva med en hälta, och då menar jag en fysisk.
Nej, han miste benet, idiot.
Det är du som ska lyssna.
Multiplicera siffran med tjugo, sen kan vi snacka.
Jaha, vad vill ni mer veta? Förutom att jag är oskyldig.
"Efter två dagar i Wien mötte jag lausenschlangen i en gränd."
"Han angrep mig. Om han hade vetat vem jag var hade han inte vågat det."
"Vårdslösheten kostade honom huvudet som jag högg av."
"I hans mage låg försvunna barn."
"Skönt att jag dödade ynkryggen."
"Jag önskar bara att jag hade hittat honom tidigare. Crawford Grimm."
-Är den bekant? -En mauzhertz.
-En rätt smickrande bild. -En kan vara inblandad i mord.
De gjorde aldrig något som var värt att skriva om.
Hela den tecknade grejen är en bluff.
-Är de ofarliga? -Ja.
Säg "bu" så kilar de i säkerhet. De är förutsägbara.
-Hur är det med lausen...? -Lausenschlange? Såg du en ormkille?
Lämna aldrig en lausenschlange ensam med en mauzhertz. Det slutar med käk.
Ursäkta.
Monroe.
Absolut, jag är väl bekant med den. Den är nog gjord av E. Howard & Co.
Visst, jag klarar av alla ur.
Kan du dröja lite?
-Jag har fått jobb. -Jag måste ändå gå.
Då så. Hur dags?
Halv ett i morgon. Det är du som ska ha tack. Vi ses då.
Schyst!
De stod på andra sidan. En fotade, den andra hade en kikare.
-Mäklare, kanske. -De körde i väg när jag gick ut.
-Gick du ut? -Jag ville veta varför de fotade.
Jag skrev ner registreringsnumret.
Bäst att kolla.
Det är Burkhardt, kan du kolla upp ett bilnummer åt mig? OR-734-BFU.
Det var säkert inget.
Stanna här.
-Grip honom inte, han är hungrig. -Han är en gnagare.
-Han bör hålla sig till gnagarmat. -Vi är alla däggdjur.
-Jag äter inte hans mat. -Jo, du hann bara före honom.
Okej, kvickhuvud.
Burkhardt. Jag ska hämta en penna.
Okej. John Oblinger, 643 Lovejoy. Tack ska du ha.
Jag har adressen.
Vi gör inget alls. Jag låter någon ta hand om saken.
Läggdags.
Du, ditt ord står mot mitt.
Jag säger bara fyra ord: Dra mig inför rätta!
Försvinn ur min åsyn nu!
Sa jag inte precis till dig att försvinna ur min...
Offret är Andrew Salazar, ägaren.
Två lik i containrar är ett mönster.
Tur att det inte är tisdag. Då hämtas soporna.
-Vem hittade honom? -En bilmekaniker. Dörren var olåst.
-Fanns det några tecken på inbrott? -Nej.
Han gissar på en kund. Hans chef var illa omtyckt.
Han sa: "Märkligt att ingen har satt ett däckjärn i honom tidigare."
Jag utelämnade alla svordomar.
Vi behöver uppgifter om alla kunder.
Offren kanske har någon koppling.
Annars dödar mördaren på måfå.
Ursäkta, jag skulle...
Gå in.
-Marty. Hej. -Jag var orolig för dig.
-Packar du? -Ja, jag kan inte bo kvar här.
Jag förstår det.
Jag hann aldrig tacka dig. Du hindrade att något hände mig.
Du har alltid varit så snäll mot mig.
Vart flyttar du?
Jag måste jobba veckan ut. Sen ska jag nog börja på ny kula.
Någon annanstans.
Kan du göra mig en tjänst och sälja Lennys saker i din affär?
-Jag vill aldrig se sakerna igen. -Javisst.
-Hur mår din pappa? -Ungefär som förut.
Det måste vara svårt att ta hand om honom.
-Ur vägen, män är i arbete här. -Mason hjälper mig med flytten.
Jag hjälper lilla fröken med flytten.
Hon är min.
Och du med.
-Vi har något här. Martin Burgess. -Killen med lumpboden.
Hans bil reparerades i förra veckan.
-Var befann han sig i går? -Vi frågar pappan.
Han flyttade in hos Marty när han hade brutit ryggen.
Jag har träffat trevligare män.
Mr Burgess, två poliser vill prata med er.
Luktar det rökelse?
Mr Burgess, vi kommer in.
En samlare.
Hur kan man bo så här?
Det luktar mer än bara rökelse.
Han har varit död minst två dygn.
-Inga skador. -Förutom hos Marty.
-En utlösande faktor? -Eller frigörande.
Va?
Marty är 40 år. Han har aldrig varit gift och tar hand om sin pappa.
Relationen kanske inte var så bra.
-Han hann aldrig ta itu med det. -Han gör det nu.
Lyssna noga på mig nu. Ta inte av dig halskragen.
Gå inte till gymmet, klipp inte gräsmattan.
Du blev allvarligt skadad av bussen. Börja bete dig därefter nu!
Vad vill du?
-Låt Natalie vara. -Ursäkta?
Jag vill att du låter henne vara.
Vill du dö? I så fall är du på rätt ställe.
En sak ska du ha klart för dig: Du ger inte mig order, utan tvärtom.
Det är bara så världen fungerar.
Du blir aldrig något mer än du är: En liten gnagare med en gnagares liv.
Du är patetisk. Märkt som en loser från födseln.
Det kan aldrig bli något bättre än det som du är nu:
En nolla.
En enda nolla.
-Får jag blommor? -Vackra blommor till en vacker dam.
Tack. De är jättefina.
-Är Mason här? -Han kunde inte.
Bilen är väl hans?
-Jag köpte den. -Köpte du Masons Camaro?
-Jag har bokat bord. Vi bör fira. -Fira vad då?
Att du ska påbörja ett nytt liv. Det ska jag också.
Sålde han bilen? Han älskar den ju.
Den var mer än han klarade av.
-Burkhardt. -Vi måste prata.
-Hur är det? -Inget vidare.
-Jag är upptagen, kan det vänta? -Ja, jag ska ingenstans.
Vi hittade Martys bil utanför ett kontorshus på Grand Avenue.
-Är Marty här? -Bara bilen.
Advokatens kontor ligger här.
Om Marty redan har dödat två så varför inte en till?
Vi behöver brottsplatsutredare här.
-Martys bil står här. -Vi måste hitta Camaron.
Tyvärr, vi är fullbokade. Vi kan inte erbjuda er bord.
Du hittar nog en bokning på Burgess.
Den här vägen.
-Jag tänkte Seattle. Eller Vancouver. -Jaså? Jag hade funderat på Eugene.
Nej, du måste tänka större, Natalie. Det enda som stoppar dig är du själv.
Du är smart och söt. Du kan göra precis vad du vill.
Om det ändå vore sant.
Vi skapar vår egen sanning. Låt ingen säga vad du inte kan göra.
Din pappa, då? Tar du med honom?
Nej, det går inte.
Jag kan inte leva för honom längre. Det här gör jag för mig.
-Fantastiskt. -Vad då?
Du är som en helt ny människa.
Du kanske bara lär känna mig bättre.
-Sluta upp med det här. -Snälla älskling, inte nu.
Ni skämmer ut mig. Väx upp.
Toppen, är det dags för tårar nu? Blir allt bättre då?
Börja bete dig vuxet annars sätter jag dig i en barnstol. Förstår du?
-Jag ställde en fråga. Svara. -Marty...
Sluta.
Vem fan tror du att du är?
Ta dig den tonen med honom igen så får du se.
Lämna mig i fred.
-Älskling? -Hur gick det, pappa?
Marty, vi måste gå. Kom.
Det du gjorde för pojken var faktiskt väldigt bra.
Min pappa var sån. Han skrämde mig.
Såna typer...
...förtjänar att dö.
Sakta ner.
Det går för fort.
Hela mitt liv har gått för långsamt.
Men inte nu längre. Aldrig mer.
Marty, du måste stanna för polisen.
Snälla, stanna.
Stanna!
Camaron åker norrut på 17th Avenue.
-Han åker till sin affär. -Hur vet du det?
Han är trygg där.
Vad gör vi här? Jag vill åka hem.
Marty, sluta!
Alla vill ha mig som jag var förut men jag gillar den jag är nu.
Sluta!
Vi har den misstänktes bil. Anhåller om förstärkning.
Han har Natalie.
-Det är Burkhardt och Griffin. -Här! Hjälp!
Du måste släppa Natalie. Ge dig.
Skada henne inte. Hon är oskyldig.
Titta vad du gör. Natalie är din vän.
Släpp henne.
Nej, jag är inte du!
Vi hittade din far. Vi vet att han är död.
Nej, det är han inte. Han var det, men han är det inte.
Ni tror att han är död, men hans finns överallt.
Hur mycket man än dödar honom är han överallt.
Förstår du vad du har gjort?
-Jag vet vem du är. -Nej, det gör du inte. Det gör ingen.
Ingen känner mig.
Ingen.
-Åkte du dit? -Jag ville bara se var de bodde.
Juliette, det var nog oklokt.
Jag är rätt säker på att det var kvinnan som var här.
-Såg hon dig? -Ja.
Hon var ute med två barn. När hon såg mig skyndade hon in med dem.
-Vad gjorde du? -Såg på henne.
-Varför är hon rädd för mig? -Hon kan ha förväxlat dig med någon.
Jag önskar att jag visste vem.
Jag vet åtminstone vem du är.
-Vad har hänt med dig? -Lustigt att du frågar. Du hände mig.
Stäng dörren, va?
-Vilka var det? -Jag vet inte.
Jag kan spåra upp dem.
De hade dödat mig om de hade velat.
Det enda jag kan tänka mig är att de gav mig ett budskap.
-Har du sett den förut? -Ja.
Liemännen.
Om man börjar rubba status quo så tar inte alla det med ro.
Det som vi gör rubbar status quo.
Jag ber inte om hjälp igen.
Skit samma.
Jag tänker inte fly. Be mig om all hjälp du behöver.
Jag har aldrig gillat status quo.
Nästa gång de kommer är vi beredda.
Översättning: Maria Isacsson Broadcast Text International